Hanna-Leena Rissanen, tillgänglighetsombudsman, arkitekt
Synskadades Centralförbund r.f.

Tillgänglig sensorisk miljö
Flytta hinder för hälsa - seminariet i Vasa 30.9.2015

År 2015 fäster man i Finland uppmärksamhet i synnerhet vid tillgängliga rörlighetsomständigheter. Man borde dock se på tillgänglighet i ett bredare perspektiv och beakta den sensoriska miljöns tillgänglighetsutmaningar, särskilt med tanke på syn- och hörselskadade personer. 

Synskadade behöver taktil vägledning 

Synskada betyder synnedsättning, grav synnedsättning eller blindhet. En synskadad person använder hörsel- och känselsinnet som hjälp när han/hon rör sig. En person med synnedsättning kan också använda synrester. En del synskadade använder vit käpp, en del ledarhund och en del assistent.

Användningen av starka kontraster, färgläggning och bra belysning underlättar tolkningen av omgivningen. Ledstänger i trappor och ramper gör det tryggare att röra sig. I trappor kan man lägga till punktskrift på ledstängerna för ytterligare information, eller använda taktila våningsnummer. De viktigaste rutterna markeras med kontrastränder i golvet, med en höjd list på sidan. Oväntade hinder eller ruttförändringar markeras med taktila knappar i golvytan. Oväntade hinder ovanför midjenivå utgör en särskild fara för synskadade, eftersom dessa inte hittas med den vita käppen. T.ex. är det viktigt att hindra orientering under trappor med räcken eller möbler. Användningen av hiss kan också försvåras eller förhindras om hissknapparna inte är taktila, eller om inte hissens ankomst eller våningar anmäls med ljudupplysningar. 

Förutom visuell information med goda kontraster behöver synskadade också information som baserar sig på hörsel och känsel. T.ex. taktila informationstavlor ger samma information som de visuella informationstavlorna, med relieffigurer och punktskrift. Även symboler görs i relief, till hjälp för personer med synnedsättning. Personer som förlorat synen i vuxen ålder har ofta nytta av reliefsymboler- och text, även om de inte kan läsa punktskrift. Taktil text kräver dock en storlek på 15-20 mm, varför texten är utrymmeskrävande och bara tillåter korta ord/texter. Taktila kartor och instruktioner bör ha såväl punktskrift som normal text, t.ex. ingraverat. 

En tillgänglig sensorisk miljö hjälper också hörselskadade personer 

Hörselskadade är personer med nedsatt hörsel, döva eller personer som tappat hörseln i vuxen ålder. Personer som tappat hörseln i vuxen ålder använder läppavläsning, skrivning/textning eller tecknat språk. Döva personer använder teckenspråk. En kombinerad syn- och hörselskada ("dövblindhet") är en mycket grav funktionsnedsättning som förorsakar många begränsningar. Av dövblinda personer är bara en liten del helt dövblinda. För personer med syn- och hörselskada är taktila skyltar den enda effektiva hjälpen vid orientering och informationstillgång. Alla syn- och hörselskadade personer har nytta av kontinuerlig, lätt  urskiljbar tillgänglig vägledning. En väl planerad visuell kommunikation är nödvändig för hörselskadade, eftersom det i många situationer kan vara omöjligt att be om instruktioner. 

En god akustik och ljudåtergivning, brusreducering och en jämn, icke-bländande belysning gör det lättare för både syn- och hörselskadade att funktionera. För en hörselskadad är det svårt att kommunicera om den som talar eller använder teckenspråk är i mörkret eller i motljus. För att underlätta för hörselskadade kan man använda en induktionsslinga, som förstärker tal/ljud från mikrofon utan störningar och leder ljudet till en hörapparat. Då är det lättare att urskilja tal, trots att det finns brus eller musik i bakgrunden. 

Åldrandet försvårar användandet av sinnen

Antalet äldre personer kommer att öka kraftigt under de kommande årtiondena. Andelen 65-åringar kommer att stiga till 25 procent av befolkningen före år 2030. Användningen av sinnen försvåras ofta med åldern, vilket ytterligare ökar behovet av t.ex. tillgängliga idrottsanläggningar. I och med åldrandet försvagas synen och behovet av belysning ökar, samtidigt som också benägenheten för bländning ökar på grund av optiska förändringar i ögat. Stora belysningsskillnader i utrymmen förorsakar problem, eftersom ögats förmåga att anpassa sig till förändringar försämras. 

Oftast är problemet med belysningen naturligt, okontrollerat ljus, som förorsakar bländning. Ljuset kommer från stora fönster och glänsande ytor som reflekterar det. I t.ex. idrottshallar bör man noga begrunda behovet och placeringen av fönster, eftersom hela idrottsprestationen kan störas på grund av bländning. Färger, ljus och kontraster hör alltid ihop. Mycket mörka ytor absorberar allt ljus, samtidigt som mycket ljusa och kontrastlösa utrymmen är omöjliga för en synskadad.

I arkitekturen bör man fästa speciell uppmärksamhet vid gestaltning av utrymmet, god belysning och akustik, särskilt då det är fråga om en omgivning som uppmuntrar till aktivitet och rörlighet.

Att se och höra kan hänga på en väldigt liten detalj.

"En tillgänglig omgivning ökar rörligheten och är en trygg och fungerande miljö för alla."